Meidän pitää harjoitella kuolemista,
jotta kuoleman tullessa olemme valmiit.
Pitää valmistautua hors moria,
kuoleman tuntia, varten.
Koska sellaisena kuin kuolee,
ilmestyy myös ikuisuuden koittaessa.
Täällä maan päällä -
kaikki muuttuu ja on häilyvää.
Kuitenkin haudan takana -
tilamme on muuttumaton.
On outoa ja salaperäistä,
että Jumala niin usein sallii kuoleman varjon -
heitettäväksi päällemme,
jotta voimme valmistautua Hänen saapumiseensa.
Ja varjoista puheen ollen -
toivon teidän kaikkien katsovan -
tänään auringonpimennystä.
Rukoilemme Jumalan nimeen, aamen.
- Aamen. - Aamen.
USKO ON HIENO KEKSINTÖ
- Missä katsomme pimennystä? - Minun pitää katsoa Bettyllä.
Hääpukuni sovitus on iltapäivällä.
Pitää paikkansa.
Sano Bettylle, että voi lisätä pitsiä niin paljon kuin haluaa.
- Viimeksi... - Pitäisi lähteä.
Tietenkin. Näkemiin.
Kaunis saarna tänään, pastori.
Kiitos, rva Dickinson.
Odotan aina sunnuntaita.
Ystävällisesti sanottu. Tänään se on erittäin erityinen.
Katsotteko taivaallista tapahtumaa?
Auringonpimennystä.
Luultavasti olen liian kiireinen keittiössä.
Minä katson.
Oikein hyvä.
Toivon, että havaitset siinä joitakin todisteita Jumalan ihmeestä.
Toivon vain, etten sokeudu.
- No... - Missä Lavinia on?
Se puhe kuolemasta sai himokkaaksi.
- Joseph. - Niin?
Tein sinulle jotain.
En voi ottaa vastaan enempää lapasia.
Ei, vaan tämän.
Vau!
Se olet sinä.
Tunnistit.
Vitsailetko? Tunnen nuo tissit missä tahansa.
Luulin, että kehuit luonnostekniikkaani.
Luonnostelit tissisi oikein hyvin.
Kiitos.
Saanko tämän?
Saat. Se on sinulle.
Koska olet ainoa mies, jonka haluan katsovan kehoani.
Teen muutakin kuin katselen tuota kehoa, tyttö.
HRA EDWARD DICKINSON WASHINGTON, DC.
Voi luoja.
Edward kertoi, että mies tavoitteli asetta kongressissa -
ampuakseen toisen edustajan.
Se on kamalaa, rouva.
"Churchwell tavoitteli asettaan -
ampuakseen Cullomin, joka kävi kimppuun,
kun Churchwell syytti häntä Missourin kompromissin puolustamisesta."
Mies ampui melkein toisen, koska tämä ei kannattanut orjuutta.
Eikö kukaan voi käyttäytyä kohteliaasti tässä maassa?
Nyt pitää huolehtia Edwardista ja aseista.
Muutenkin on ihan tarpeeksi huolia.
Onko Beniä näkynyt?
- Siis hra Newtonia? - Mm.
Hän ei ole ollut täällä. Toivon, ettei tulekaan.
Miksi, äiti? Etkö pidä hänestä?
Pidän kyllä.
Passitin hänet eilen kotiin ja käskin pysyä sängyssä.
Hänellä oli raastava yskä.
Sellainen yskä ei ole hyvä merkki.
Varmuuden vuoksi.
Aviomiehilläni oli kamala yskä ennen kuolemaansa.
Montako miestä sinulla on ollut?
Mitä väliä sillä on? Kaikki ovat kuolleita.
Ben on tulossa tänne tänään. Katsomme auringonpimennystä.
Oikeastiko, Emily?
Se ei ole hyvä idea.
Hänen ei pitäisi olla ulkona kylmässä. Eikä sinunkaan.
Kuolema on kaikkialla tänä talvena.
Tiedätkö Ithamarin vanhimman tyttären?
Hän luisteli viime viikolla ja sai keuhkotaudin.
Mm.
Nyt hänet on haudattu.
Tiedän. Ja halla tappoi kaikki orvokkinikin.
Traagista.
- Älä ole nenäkäs. - En ole.
Rakastin niitä.
Hän on täällä. Tiesin sen.
Älä päästä sisään.
Ben, kuinka voit?
Ihan hyvin.
Minä...
Voi ei. Yskäsi pahenee.
Ei, minä...
Olet liian sairas. Emme voi mennä ulos.
On pakko. Emme voi jäädä tästä paitsi.
Ei haittaa. Tulee toinen auringonpimennys.
Eikä tule. Ei vuosikymmeniin.
Lupasin sinulle tämän.
Luoja.
Jäädään vain sisään.
Keitän teetä. Istutaan tulen ääressä ja...
Ei.
Ainoa tuli, jonka haluan nähdä,
on se tulirengas kuun mustan varjon ympärillä.
Haluan nähdä sen kanssasi.
Kuvittele,
iltapäivän pimeys.
Tule nyt. Otetaan takkisi. Lähdetään.
Hyvä on.
Pitele tätä.
Sinun täytyy olla innoissasi.
Enpä tiedä. Häät ovat yhtä hössötystä.
Varsinkin Dickinsonien häät.
Muusta kaupungissa ei puhutakaan.
Nytkö jo? Siihen on vielä kuukausia.
Parasta olla.
Tai ei ole aikaa tehdä pukua valmiiksi.
En tiedä, otinko mitat väärin, vai oletko hieman paksumpi -
tältä kohtaa.
Olen mässäillyt aterioilla.
Jotkut naiset lopettavat syömästä ennen häitään,
mutta minä en näköjään pysty.
Ehkä hallitsen siten hermojani.
Kyllä vain. Olin todella nälkäinen ennen häitäni.
Todella nälkäinen.
Ehkä pitäisi suurentaa hieman vyötäröltä -
siltä varalta, että ruokahalusi säilyy.
- Kuulostaa hyvältä. - Mm-hm.
- Täydellinen paikka. - Kyllä.
Älä katso.
Oletko lukenut antamani kirjaa?
Olen. Olen nyt William Blake -fani.
Kumpi on parempi?
Viattomuuden laulut vai Kokemuksen laulut?
Ei sitä voi kysyä. Ovat saman kolikon kaksi puolta.
Täysin.
Opettelin ulkoa yhden. Rakkauden puutarhan.
Anna tulla.
"Menin rakkauden puutarhaan Näin jotain ennennäkemätöntä
Kappeli oli rakennettu siihen Missä leikin puistossa"
"Ja kappelin ovet olivat kiinni Ja Et saa kirjoitettu oven päälle
Käännyin siis rakkauden puutarhaan Jossa oli paljon ihania kukkia"
"Ja näin sen täynnä hautoja
Ja hautakiviä kukkien paikalla"
"Ja papit mustissa kaavuissaan Tekivät kierroksiaan"
"Ja sitoivat okaisilla oksilla Iloni ja haluni"
Karmivaa, eikö olekin?
Rakastan sitä.
Ai! Öh.
Hei, Emily.
Hei, George.
Pitkästä aikaa.
Niin. Olen muuttunut paljon.
Öh. Tässä on Ellen.
Ellen Mandeville Grout.
Ai.
Princetonin Grouteja.
Emily Dickinson.
Täältä.
Ja tämä on?
Tämä on ystäväni Ben.
Kuulostaa pahalta. Menisit sisään.
Tulimme katsomaan pimennystä.
Niin mekin.
Ei saa tuijottaa suoraan aurinkoon.
- Tiedetään. - Selvä.
Halusin vain varmistaa.
Me puhkaisimme paperiin reikiä.
Ben teki savulasia.
Homma kai hanskassa.
Mikset tehnyt noita meille?
Jatketaan kävelyä.
On, öh...
Hauska nähdä, Emily.
Kauanko hän on ollut rakastunut sinuun?
Hän halusi naida minut.
Ahaa. Ja sinä sanoit...
Ei.
Potkaisit rakkauden puutarhasta?
En luvannut sitä hänelle alun perinkään.
Kuule, joskus -
haluan pyytää.
Pyytää minulta mitä?
Vaimokseni.
Ei. Tarkoitan ei vaimokseni.
Haluan pyytää, ettet tule vaimokseni.
Ikuisesti.
- Tekisin niin. - Oikeastiko?
Pitäisikö kosia?
Siis ei kosia.
Ei, sen pitäisi olla käänteisesti.
Minun pitäisi olla se, joka ei kosi sinua.
- Ben Newton... - Mm-hm?
...tuletko epäaviomiehekseni?
Tarkoitatko...?
Tarkoitan, ettet ota omaksesi niin kauan kuin me molemmat...
Emme elä.
Se olisi kunnia.
Tässä.
Ööh.
Siinä, nyt emme ole -
mies emmekä vaimo.
Ben.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Katso. Se alkaa.
Se oli kauneinta, mitä olen koskaan nähnyt.
Niin, se...
Voi Ben.
Sinun pitää mennä pitkäksesi. Palataan meille.
Ei, menen vain kotiin.
Älä. Se talo on kylmä ja tyhjä.
Ei ketään pitämässä huolta. Tule.
Voi luoja.
Tule. Ei hätää.
Se oli mieletöntä.
Kerron, mikä on mieletön. Tämä puku, jota teen sinulle.
Äiti, meillä on pieni vamma.
- Mitä tapahtui? - Sillä lailla.
- Hiton piikkipuska raapaisi. - Helen.
- Päivää, Sue. - Päivää, Henry.
Varo sanojasi.
Kilpailimme. Hän olisi voittanut,
ellei olisi pudonnut suoraan nokkospuskaan.
Niinkö?
Sanon niille nokkosille suorat sanat.
Naarmuttaa nyt pientä tyttöäni noin. Ei se sovi.
Hiton piikkipuska.
Käskin varoa sanojasi, tyttökulta.
Pesen sen nyt.
Mitä oikein naurat?
Siinä se on.
Pesemme sen puhtaaksi.
Ei onnistu.
No niin.
Oi.
Ei paha.
Voi luoja. Olet aivan kuuma.
Miksi minulla sitten on niin kylmä?
Lepää nyt vain. Sopiiko?
Emily.
Hys.
- Emily. - Lepää vain.
Sinusta tulee loistava runoilija.
Olet todellinen nero.
Kirjoitat asioita...
...joita maailma ei koskaan unohda.
Minä...
Kunpa eläisin nähdäkseni sen.
Älä sano noin. Et sinä kuole.
Mm.
- Sinä selviät. - Mm-hm.
Miksi hän on täällä?
Hän lepää.
Pidän hänestä huolta.
Hänen ei pitäisi olla täällä.
Minne hänen pitäisi mennä?
Älä tuo kuolemaa tähän taloon.
Mitä se sinua liikuttaa? Olet jo kuollut sisältä.
Mitä sinä teet, Maggie?
Puhun Jumalalle niitä näitä.
Olet katolinen, mutta saat rukoilla sisällä talossa.
Ei tarvitse. Jätän talon teille protestanteille.
Kuinka hän voi?
Liitytkö seuraani?
Rukoileminen ei ole minun juttuni.
Oho.
Oletko jonkinlainen ateisti?
En varsinaisesti.
Mikä sitten?
16-vuotiaana -
minut lähetettiin vuodeksi Mount Holyoken naisseminaariin.
Johtajatar oli harras kristitty.
Hän halusi joka tytön löytävän Jeesuksen ja syntyvän uudelleen.
Joka viikko kokoonnuimme kappelissa. Hän kysyi kaikilta tytöiltä...
Jos tunnet Jumalan sydämessäsi,
jos olet kuullut Hänen ohjaavan sinua -
tai tuntenut Hänen valtavan läsnäolonsa hädän hetkellä,
niin nouse seisomaan.
Alussa olin yksi tusinasta tytöstä, jotka eivät nousseet.
Viikkojen kuluessa yhä harvempi pysyi istumassa,
kun johtajatar käski meitä...
Nouskaa ja julistakaa, että olette löytäneet Jeesuksen sydämestänne.
Jouluun mennessä vain kourallinen tyttöjä, myös minä, ei noussut ylös.
Sanottiin, että niillä, jotka eivät seisoneet, ei ollut toivoa.
Se olimme me.
Toivottomat.
Kyse ei ollut siitä, etten halunnut löytää Jumalaa.
Halusin koko sydämestäni.
Mutten halunnut valehdella.
En halunnut sanoa tuntevani jotain sielussani, ellen tuntenut.
Yritin tuntea sen joka viikko.
Halusin tuntea sen, mutten tuntenut.
En ainakaan uskonut tuntevani.
Luulisi tietävän, jos sen tuntee.
Eräänä päivänä keväällä -
kolmannen vuoden oppilas, juuri uudelleen syntynyt tyttö...
Hän kuoli.
Kuka tietää mihin.
Johtajatar kutsui meidät kaikki kappeliin.
Tuijotimme ruumista tuntikausilta tuntuvan ajan.
Palasimme paikoillemme, ja hän sanoi...
Nouskaa kaikki, jotka nyt tuntevat Jumalan läsnäolon.
Ja kaikki nousivat.
Joka ikinen tyttö.
Paitsi minä.
Emily Dickinson,
etkö tunne mitään?
Sitten hän katsoi ympärilleen huoneessa ja sanoi...
Emily Dickinson,
olet toivoton.
Ja se oli koulutukseni loppu.
Ehkä se johtajatar oli liian pakkomielteinen.
Kukaan ei ole toivoton Jumalan silmissä.
Ehkä pitäisi yrittää uudelleen.
Maggie,
et saa ikinä ottaa lopputiliä.
Muistakaa, ettei saa maalata vain valoa.
Pitää maalata myös varjot.
Oikein hyvä, Jane.
Olet todellakin ikuistanut fasaanin kaulan vihreän sävyn.
Mahtavaa.
Hienoa työtä.
Anteeksi myöhästyminen.
Hm.
Mikä naurattaa?
Ei mikään. Yritän vain maalata tätä fasaanin rintaa.
Niin, sen rintaa ja persettä.
Tämä fasaani on paksu.
En ymmärrä.
Lyman näytti kuvan, jonka annoit hänelle.
- Mitä? - Sinun alastonmuotokuvasi.
Näytti sen kaikille.
Koko kaupunki näki.
Pormestarikin näki sen.
Miksi hän tekisi niin?
Miksei tekisi?
Hän on hyypiö. Kaikki tietävät.
Kysymys kuuluu, miksi paljastit itsesi sillä lailla?
Niin, Lavinia. Etkö ole kuullut siveydestä?
Opiskelijat, keskittykää maalauksiinne.
Tämä asetelma vaatii täyden huomionne.
Voi luoja. Rakastan teitä. Olette niin ankara.
Takaisin töihin.
Olet hereillä.
Oloni on hieman parempi.
Hienoa. Entä kurkkusi?
Ei satu niin paljon.
Onko se kananlientä?
Tein sen juuri. Oletko nälkäinen?
Sudennälkäinen.
Hienoa.
Oi.
Mm.
Päästetään raikasta ilmaa.
Mm.
Kyllä kiitos. Raikas ilma tekee hyvää.
- Noin. - Ehkä kärpänen lähtee.
Mikä kärpänen?
Mm.
Tuo.
Missä?
Juuri tuossa.
Kuuletko sen surinan?
Ja tuo.
Ja tuokin.
Ovat käyneet hermoille.
Ei täällä ole kärpäsiä.
Tässä talossa ei ole kärpäsiä. Äiti ei sallisi sitä.
Kärpäset ovat hänen verivihollisiaan, ja on talvi.
Kärpäset ovat poissa.
Tämä ikkuna on jumissa.
Ota ne pois kimpustani!
Ben?
Rauhoitu. Täällä ei ole kärpäsiä!
Ne ovat kaikkialla!
- Eivätkä ole. - Ovatpas.
Rauhoitu! Ei hätää. Avaan tämän.
No niin.
En ole tehnyt tätä hetkeen.
En saisi olla täällä.
Pitäisi vahtia Beniä.
Etkö ole iloinen näkemisestäni?
Miksi olen täällä?
Rentoudu. Lähdetään ajelulle.
Miten voin rentoutua ystäväni tehdessä kuolemaa?
Sinä.
Sinä teet tämän hänelle.
Minäkö?
Ole kiltti. Älä vie häntä minulta.
- Pyydän. - Otan, kenet haluan.
Ei. On oltava keino.
Teen mitä tahansa. Mitä ikinä haluat.
Juuri nyt haluan, että hymyilet.
Lopeta treffiemme pilaaminen.
Ymmärrän. Olet mustasukkainen.
- "Mustasukkainen"? - Niin.
Olet mustasukkainen, koska rakastan häntä.
Enemmän kuin sinua. Siksi haluat tappaa hänet.
Älä ole naurettava.
Saat minut, jos haluat niin kovin. Kunhan et ota häntä.
- Mitä teet? - Annan haluamasi.
- Etkö haluakin tätä? - Irti minusta! Oletko hullu?
Etkö vieläkään tajua?
Kyse ei ole sinusta.
Luulit tätä rakkaustarinaksemme.
Jonkinlaiseksi romanssiksi, muttei se ole.
En rakasta sinua. Et ole erityinen.
Pysäytä hevoset.
Kanssani ei käydä kauppaa.
Olen kaikki.
Ja olen kaikkialla.
Kukaan ei pakene minulta. Eikä kukaan ymmärrä minua.
Et edes sinä.
Nyt ulos.
Kuulin kärpäsen surinan - kun kuolin